Tiek to, aš jiems paskambinsiu. Nesąmonė. Susirinkimas dešimtą ryto.
Visi tada ir turi būti. Juk net nereikia atvažiuoti.
Prašau, būk su marškiniais.
O, sveikas, Deivai.
Tu rimtai? Ką tu darai sūkurinėje vonioje?
Atleisk, nieko negirdžiu. Mirkstu sūkurinėje vonioje.
Aha, matau... Tiesiog išjunk purkštukus.
Antraip manęs negirdėsi.
Tuojau išjungsiu purkštukus.
Antraip tavęs negirdėsiu.
- Štai taip. - Puiku, ačiū.
Minutėlę. O kur Popė?
Ji dar neprisijungė. Tuojau jai paskambinsiu.
Ne. Aš jos nelauksiu. Ji turi manęs laukti.
- Paskambink jai, o tada perskambink man. - Tik nereikia.
Nevaidink viršininko, Ajanai. Čia ne...
Dieve mano. Su jais - neįmanoma. Garbės žodis.
Kaip maži vaikai.
Prašau, būk nusipraususi. Būk nusipraususi. Prašau...
- Labutis. - Dieve mano. Tu rimtai?
Atrodai siaubingai.
Ne, man viskas gerai.
Geriausias programavimo laikotarpis mano gyvenime.
Paskutines 45 dienas nesitraukiu nuo kompo, nebent į tuliką ar į lovą.
- Galėtum retkarčiais ir į dušą nueiti. - Minutėlę. O kur Ajanas?
Ne. Tik nereikia. Prašau. Nevaidink viršininkės.
Jei jo čia nėra, kodėl aš turiu būti?
Tuojau jam paskambinsiu, gerai?
Gerai, per tą laiką užsisegsiu liemenėlę,
jei jau nori, kad per susirinkimą atrodyčiau oficialiai.
Kas vaikšto į susirinkimus su apatiniais?
Gerai jau, užsisek tą liemenėlę. Užsisek. Kažkokia nesąmonė.
Negalima susitarti, kaip su normaliais žmonėmis.
Jo.
Kur tavo marškiniai?
Kokie dar marškiniai, Deividai? Aš - sūkurinėje vonioje.
Negaliu patikėti, kad turiu prašyti to per pandemiją,
bet gal galėtum išlipt iš vonios ir apsivilkt marškinius?
- Ne. - Ne?
Ei! Jei Ajanas gali būti be marškinių, aš galiu būti be liemenėlės.
- Tuojau nusisegsiu. - Ką?
- Tai - nesąžininga. - Nenusisek liemenėlės.
- Amžinai tas pats. - Gerai jau. Lipu iš tos vonios.
- Jūs galit daryti, ką norit. - Deividai, sugadinai visiems dieną.
O man tai nieko negalima. Jei norit žinoti...
Žmonės. Dieve mano! Kas čia dabar?
Ką gi, nematau K. V.
Žinau, kad jis nelabai moka prisijungti.
Mes jam nusiuntėm visas instrukcijas, kaip prisijungti...
Ei. Deividai. Gal galėtume greičiau?
Turiu daug darbo - reikia ištrinti Kraujo jūrą.
Taip. Žinoma.
Įtraukti ligą į žaidimą prieš pat pasaulinę pandemiją
buvo nekokia mintis.
Pope, verčiau pailsėk ir atsigauk, kad būtum sveika, kaip aš.
Tris mėnesius nebuvau iškėlęs iš namų kojos,
nes labai bijau susirgti.
- Jis per daug svarbus pasauliui. - Ak, Džo, galėjai to ir nesakyti.
Bet įrašyk į protokolą.
Nerašyk to į protokolą, Džo. Tai neturi nieko bendro su mūsų...
O, man šovė mintis.
Kas, jei ne ištrinsiu Kraujo jūrą iš žaidimo, o sukursiu vakciną?
Ką? Užtruksi ne vieną savaitę.
Ką tu... Toks jausmas, kad nori prisigalvoti sau darbų.
Toks jausmas, kad tu - turtingas molis.
„Turtingas molis“?
Deividai, Popė mėtosi įžeidimais. Susirinkimas jau baigtas?
Jis dar nė neprasidėjo.
Tiek to. Nelaukime K. V. ir pradėkime susirinkimą.
- Bredai, girdi mane? - O, atleisk, Deividai.
- Žaidžiu „Gatvės kovotoją“. - Viskas gerai.
- Ačiū, kad pasakei. - Nėr už ką.
Taigi, akivaizdu, kad karantinas tapo išbandymu visiems,
bet mūsų pramonė klesti, todėl, manau, turėtume būti solidarūs.
Taigi, siūlau paaukoti 100 tūkst. dolerių.
- Minutėlę. Pala, ką? - Ką?
Bredai, mes, kaip įmonė, turime pareigą...
Pinigai - mano parapija, ir aš sprendžiu, kaip su jais elgtis.
Nesiruošiu mėtytis pinigais ir nieko už tai negauti.
- Tai - nesąmonė. - Tai - labdara.
Pats ką tik garsiai pasakei labdaros esmę.
- Aš nesutinku. - Gerai, tada padarykim taip.
Siūlau dvikovą.
Pažaisime tavo žaidimą. Jei laimėsiu, tu sutiksi skirti pinigų.
Sutinku.
Bet jei laimėsiu aš, tu nusiskusi vieną antakį.
- Ką? - Po galais. Ate.
Ji negali išeit iš susirinkimo pirma manęs. Ne. Viso.
Bus įdomu. Viso.
- Viso. - Viso.
Negali būti. Susirinkimas atidėtas.
Labutis. Nežinau, ką paspaudžiau, bet prisijungiau.
Susirinkimas jau prasidėjo?
Tas strigimas užknisa. Neįmanoma nuspėti puolimo laiko.
Taip jau būna, kai visi žaidžia prisijungę prie vieno serverio.
-Tiksliai. - Ei, klausimas.
Atsakymas.
-Nori traškučių? - O, taip.
Matai? Niekas nepasikeitė, mažule.
-Klausyk, Reiče. - Ką?
Kodėl visada būni su gobtuvu?
O, pas mane labai šalta.
Nusiimk gobtuvą, ką?
Gerai, tik neišsigąsk.
Eina sau.
Pati žinau. Reikėtų juos nudažyti, be to, pabandžiau nusikirpti ir...
Atrodai super.
Kaip Stormas iš „Iksmenų“. Arba kaip Helė Beri, bliamba.
-Tu rimtai? - Visiškai.
Labutis!
Oi, ten - Reičelės mama?
Ei, Reičelės mama, galit pakviest Reičelę? Mums reikia dirbti.
-Lu, ko tau čia reikia? - Maniau, kad tave paaukštino.
Paaukštino. Liepė prižiūrėti tokias kvaišas, kaip jūs.
Priminsiu pagrindines taisykles: valgydamas neišjungiu garso.
Nenoriu girdėti jokių plepalų.
Nenoriu girdėti jokių pašalinių kalbų ir, savaime aišku, jokių įžeidinėjimų.
Ir nepamirškite, panelytės:
mes visi sėdime vienoje valtyje.
- Super. - Liuks.
- Valio. Prakišai! - Po galais.
Iš kur išmokai taip gerai žaisti?
Vieni turi talentą, kiti - ne.
Jei jau prakalbome apie tai, kas ko neturi, nusiskusk antakį.
Gerai jau, tik atsinešiu skustuvą.
O, šū... Minutėlę. Skambina Sju.
Sveika, Sju.
O! Vakarėlis.
Nenoriu trukdyti,
bet mano pašto dėžutė pilna piktų elektroninių laiškų.
Aišku. Taip, kas šį kartą nervina mūsų žaidėjus?
Tiesą sakant... Man rašo žaidėjų tėvai.
Jie negali išjungti tėvų kontrolės funkcijos,
todėl žaidimas užblokuoja vaikus, kai jie per ilgai žaidžia.
Panašu,
kad vienintelis dalykas, kurio nenori tėvai, yra būti tėvais.
Kam tada reikėjo juos gimdyti?
Gerai, aišku... Ačiū, Sju.
Mes tuo pasirūpinsime. Gerai, viso.
Gerai, Deividai. Palauk, Deividai.
- Dar vienas... - Klausau.
Ta 100 tūkst. labdara gerokai pakels mūsų reputaciją.
Tiesą sakant, Sju, nebus jokios labdaros.
Vietoje to Deividas paaukos savo kairįjį antakį.
Minutėlę. Taip ir yra. Taip!
Gerai, žaidžiame dar kartą.
Ir jei laimėsiu aš, paaukosime 200 tūkst. dolerių,
o jei pralaimėsiu, nusiskusiu ir kitą antakį. Ką pasakysi?
Antakiai - nebeįdomu. Turėsi paaukoti blakstienas.
Aš...
Gerai jau. Tegul būna blakstienos. Sutinku. Žaidžiam.
- Ne, Deividai! - Sutarta!
Deividai, tavo blakstienos - vienas iš trijų tavo geriausių bruožų.
- Gerai, Sju, man metas. Sėkmės. - Ne...
Jo, Kerol. Ką tu?
Nenoriu žiūrėti į tavo tarpkojį, Ajanai.
O, atsiprašau.
Nedažnai tai girdžiu. Juokauju. Bajeris.
Gerai. Skambinu dėl to, kad gavau nusiskundimų
dėl nederamo elgesio.
Na, tai - vaizdo žaidimų industrija, Kerol.
Nieko keisto, kad kuris nors darbuotojas nesulaiko savo emocijų.
Nors labiausiai mane jaudina Popė.
Jai kažkas negerai, patikėk.
Darbuotojai skundžiasi dėl tavęs.
Ajanai, negali siųsti asmeninių vaizdo įrašų savo darbuotojams
su prierašu „Būtinai pažiūrėti“.
- Na, aš noriu įkvėpti savo darbuotojus. - Tikrai?
Taip, noriu parodyti žmonėms,
kad dabar esame vienoje valtyje ir kad visiems yra sunku.
Ajanai, jei iš tiesų nori padėti žmonėms, ką nors paaukok.
Galbūt kažkiek pinigų, kurių, kaip akivaizdu, tau netrūksta.
Mielai tą padaryčiau, bet dabar žmonėms reikia kitko.
Jiems reikia vilties, nes pinigai - nesvarbu.
Svarbu žmonėms, kurie jų neturi!
Žinai, ką? Neturiu laiko toms nesąmonėms, aišku?
Vienu metu turiu rūpintis jumis ir mokyti namuose vaikus? Kerol negali.
Žinai, kad matematika dabar - kitokia? Staiga ėmė ir nusprendė kitaip skaičiuoti.
Man nusibodo, aišku?
Būk su marškiniais ar be marškinių.
Prisigerk, daryk atsispaudimus ir įkelk į jutubą. Man nusispjaut.
- Atsiprašau, Kerol. Išjungiau garsą. - Mama, kur tu?
Kažką sakei? Tu kažką sakei?
Einu jau. Po galais, vaikai darbe, vaikai namuose. Bliamba.
KOMPILIUOTI IR VYKDYTI?
TAIP / NE
INICIJAVIMAS...
Jėga! Taip, bliamba!
Man pavyko! Pavyko!
DEIVIDUI KRAUJO JŪROS VAKCINA SUKURTA
KĄ MAN DABAR DARYTI?
EIK Į DUŠĄ. TAVO UŽDUOTIS BAIGTA.
GALĖČIAU
UŽTEKS DIRBTI! LAIKAS BAIGĖSI.
Gerai, susiraskite vaizdo piktogramą apačioje kairėje ir spustelėkite ją.
Gerai. Štai.
Valio, aš jus matau. Šaunuolis.
Palaukite, negirdžiu jūsų.
Ne, ne. Nėra garso. Gerai, spustelkite garso mygtuką. Jis - apačioje, kairėje.
Ne. Ne, ne. Tai - „FaceTime“ garsas. Ne...
Dabar matai? Ką tik pafeisbukinau tau.
Tiek to, paspaudėte ne tą mygtuką. Dirbkime su viena programa, gerai?
-Parašysiu tau žinutę. - Ne, K. V., nerašykite man žinutės.
Minutėlę. Tuojau.
RAŠAU TAU ŽINUTĘ. MATAI MANE?
Nerašykite...
-Liaukitės spaudinėjęs mygtukus! - Ką? O, va! Pabandysiu šitą!
-Ne. - Dabar geriau!
Kodėl atsidūrei kitoje pusėje? Palauk. Pabandysiu iš naujo.
Nereikia... Ne! Liaukitės spaudinėjęs mygtukus!
-Kaip dabar? Geriau? - Palikite viską ramybėje!
Košmaras. Visiškas...
Ei, aš tave matau. O tu?
Ne, tai yra, taip. Matau, bet jūs - panda.
-Kas toks? - Panda!
Panda?
Tikriausiai paspaudėte ne tą mygtuką,
nes jūs spaudote viską iš eilės.
Minutėlę. Aidas. Taip.
Aidas. Aidas, aidas. Girdi aidą?
-Taip, girdžiu aidą. Tiesiog patylėkite! - Kai tu kalbi, aido nėra.
Patylėkite, klausykite ir žiūrėkite į kamerą.
-Į kurią? - Į vienintelę! Su panda.
Aš nenoriu būti sumautas panda!
Mokslinės fantastikos rašytojau. Kodėl neišmokstate naudotis mobiliuoju telefonu?
- Atsiųsiu tau faksogramą. - Dar geriau.
K. V., ne... Sėskit į vietą... Sėskit...
Košmar...
ATSIJUNGĘS
Atsiliepk. Pope, atsiliepk. Atsiliepk, sakau.
- Ko reikia? - Sveika, Pope!
Sveikinu. Girdėjau, baigei užduotį. Siūlau atšvęsti.
Ačiū, negaliu. Esu užsiėmusi.
O, nemeluok. Deividas sakė, kad visus darbus baigei.
Kadangi du kokteiliukus jau išgėriau ir noriu trečio,
siūlau tau prisijungti.
Beje, įsijunk kamerą,
kad nebūtų taip liūdna gerti vienam.
Aišku. Nepyk, negaliu jos įjungti. Ką tik išlindau iš vonios.
Iš vonios? Tu nesimaudai vonioje. Dabar tiksliai meluoji.
- Kas tau yra? - Nieko.
Tiesiog nenoriu, kad dabar mane kas nors matytų, aišku?
Tiek to, aš...
Sukūriau tau kai ką gražaus, norėjau kartu išgerti ir pažiūrėti,
bet tada paprasčiausiai išsiųsiu. O tu galėsi...
Labas, Pope.
Pamokysiu tave meditacijos.
Atsipalaiduok, užsimerk
ir klausykis tik mano balso.
Kas tai?
Tai - pratimai pilvo presui, bet, kaip matai, rankos irgi dirba.
Tiesą sakant, čia - ne tau.
Man patinka mano vyno rūsys.
Atsiprašau, negaliu jų išjungti.
Toliau - svečių namelis...
- Aš nenoriu... Gali... - Negalima išeiti iš namų.
Išjunk... Nesiųsk man tų vaizdo įrašų...
Aš nenoriu žiūrėti, kaip... Klausyk...
- Noriu pabūti viena, aišku? - Gerai jau, gerai.
Neapsimetinėk, kad nori man padėti!
Tai darai ne dėl manęs. Bijai išeiti iš namų,
bet tau reikia kažkieno dėmesio, nes esi sumautas narcizas!
Ką? Narcizas? Tipo... Ir gerai!
Kaip pasakysi. Norėjau kaip geriau, bet tiek to.
Pirmyn! Ir gyvenk su savo nuvytusiom gėlėm ar katėm. Man nusispjaut.
- Gerai, ačiū. Taip ir padarysiu. - Taip ir padaryk.
Rasiu smagesnių užsiėmimų. O tu daryk, ką nori.
Tiesą sakant... Atrodau raumeningas. Labai raumeningas.
Per kitą susirinkimą filmuosiuosi tokiu kampu.
Ne, „mažiau“ reikalauja daugiskaitos.
„Mažesnis“ - vienaskaitos.
Reikia sakyti arba mažiau kandidačių moterų.
Arba mažesnis skaičius.
Kas to nežino, yra absoliutus žioplys.
Dieve mano. Tada visi yra žiopliai, Lu.
Reiče.
O Dieve.
Kas yra? Mums - karantinas.
- Reikia kažkaip pasilinksminti. - Tikriausiai galvoja, kad tai - kvaila.
Tiesą sakant, taip negalvoju.
Manau - tai puiki mintis. Bet aš padaryčiau dar geriau.
Įrodyk, šikniau.
Gerai. Pradedam.
Kodėl ant tavo stalo tualetinis popierius?
Ką? O, taip, visur laikau po ritinėlį popieriaus.
Turiu jų visą kalną. Daugiau nei galėčiau sunaudoti.
Nežinau, man atrodo, kad tau dažnai jo prireikia.
Labai juokinga. Man ji patinka.
Jai reikėtų kalbėti daugiau. O tau - mažiau.
Pasakiau nesąmonę, ar ne?
Gerai.
Gerai. Deina, klausyk. Štai ką tau reikia daryti.
Kai suskaičiuosiu iki trijų,
bakstelėk ekrano apačioje, kairėje pusėje. Supratai?
- Supratau. - Vienas, du, trys.
Reičele, čiupk traškutį.
Šūdas, tikrai geriau.
Super.
Gali pakartoti?
Jei norit, kad būtų dar geriau,
reikia daugiau žmonių.
Pageidautina - vyrų.
Ne! Ne! Velnias!
- Dieve. - Ei, Deividai. Deividai.
Tau tai neprimena tavo skyrybų?
Nes ką tik mačiau, kaip karšta azijietė išlupo tavo širdį.
Gerai, dar kartelį.
300 tūkst. dolerių už abejus antakius ir blakstienas. Pilnas komplektas.
Nenoriu. Man labiau patiktų, kad nusiskustum vienoje pusėje.
Nagi, žmogau. Noriu padaryti gerą darbą.
Juk turi būti kažkas, dėl ko sutiktum dar kartą sužaisti.
Noriu tavo esmės.
- Mano ko? - Tavo pasididžiavimo.
Tavo gyvenimo džiaugsmo.
Noriu tavo ūsų.
Ne. Ne, aš negaliu be ūsų.
Be ūsų kvailai atrodau.
Nuliūdinsiu tave, bičiuli. Tu su ūsais kvailai atrodai.
Įdomu, ką Deividas Britelsbis gali paaukoti dėl kitų žmonių?
Gerai jau. Tiek to. Sutinku. Kaip susitarėme.
Gerai, atrodysi kaip kiaušinis!
Klausyk, Bredai, tikiuosi, neprieštarausi,
jei pasikeisiu žaidimo įrangą.
Supranti, tiesą sakant,
man nesiseka žaisti be savo seno gero žaidimų pulto.
Kas čia, po galais? Pala, ką ten turi?
Žinai, kai mano tėvai išsiskyrė,
mama duodavo 20 dolerių ir sakydavo dingti iš akių.
Pasiimdavau pinigus, užgniauždavau jausmus
ir traukdavau į žaidimų kambarį žaisti „Gatvės kovotoją“.
Taip sakant... Įgijau didžiulės patirties.
O, šūdas.
Į kovą!
POPE, KODĖL TEBEDIRBI
DAUGIAU NETURIU KĄ VEIKTI POPĖ
AJANAS - „FACETIME“ ATSILIEPTI - ATMESTI
ATSILIEPK
ATSILIEPK ATSILIEPK NESISLAPSTYK NUO MANĘS
SKAMBINSIU KOL ATSILIEPSI
Sveika, Pope. Gavai mano žinutes. Gerai.
Išėjai iš namų?
Taip. Ir man tai visai nepatinka.
Toks jausmas, kad visi nori kvėpuoti tiesiai man į veidą.
Tiesių tiesiausiai į veidą.
Ei, šikniau. Eik į kitą gatvės pusę arba tau bus šakės.
Rimtai?
Taip. Gerai.
Palauk, Pope, pereisiu į kitą gatvės pusę, nes jis nebijo mano grasinimų.
Žinai, viskas ne taip gerai, kaip galvojau.
Turiu pripažinti, kad man sunku.
Pope, girdi mane?
Girdžiu.
Viskas gerai?
Aha.
Galiu tave pamatyti?
Ne.
Pope, baik juokus.
Tu mane iš tikrųjų gąsdinti. Pasirodyk man.
Jaučiuosi šiaip sau.
Viskas buvo gerai, kol turėjau darbo,
o dabar nebežinau, ką man daryti.
Mano šeima - už tūkstančių kilometrų, o draugų aš neturiu.
Esu viena kaip pirštas.
- Netiesa. Netiesa, Pope. - Ne, tiesa. Tiesa.
Maniau, kad ištversiu, bet matau, kad ne.
Visi aplinkui turi su kuo bendrauti, tik ne aš.
Esu...
Esu viena kaip pirštas.
Atidaryk duris.
O kam?
Tiesiog atidaryk duris.
Sveika.
Sveikas.
Pasiilgau tavęs.
Ir aš.
- Pope... - Ką?
Tau tikrai reikia į dušą, nes atsiduodi prakaitu.
Tikras šiknius.
Viskas gerai?
Taip. O tau?
Ir man.
Ką gi, iki greito.
- Gerai. - Iki.
- Įpili tekilos... - Daug skaityti.
- Aš pati nutapiau. - Labai gražu.
Televizorius jau mane užkniso.
Jei manote, kad tai - tualetinio popieriaus gamintojų sąmokslas,
esate visiški kvailiai.
Paprastu paštu. Ką tik palikau juos prie tavo namų.
Girdėjot, kiek uždirbo pinigų iš tualetinio popieriaus?
Labutis!
Pagaliau.
- Labas, Pope. Aš tavęs laukiau. - Labas.
Šįkart aš tavęs laukiau susirinkime.
- Ačiū, žmogau. - Panašu, kad radai kelią į dušą.
Norėjau gražiai atrodyti.
Galvą išsiplovei?
Taip, išsiploviau galvą.
Gerai.
Aš tave stebėsiu.
Žmonės. Po galais! Žmonės!
Ačiū Dievui.
Atminkite, visi turi atlikti savo darbą, kitaip nieko nebus.
Taigi. Turime tik vieną galimybę.
Nesusimauk, Reičele.
Niekas tavęs negirdi. Pasaka.
Taigi. Teks palaukti K. V.
Bet Bredas nori kažką pasakyti.
Puiku. Bredai, klausom tavęs.
Ačiū. Sveiki, visi. Kaip žinot, buvom susilažinę su Deividu.
Jis mane apmovė ir tyčia pralaimėjo.
Tada susitarėm dėl didesnio prizo ir sužaidėme paskutinį kartą.
Ir, na... Aš jį įveikiau!
Oho, Deividai.
- Deividai, keistai atrodai. - Branguti.
- Pats žinau, aišku? - Panašus į mažą vėžliuką.
Pala, ten Deividas ar Sendė Dankan?
Po aštuonių ar dešimties mėnesių jie ataugs. Tiksliai nežinau.
Ar kas nors kada esat nusiskutęs antakį?
Nežinau, per kiek laiko jis atauga. Jis ataugs?
Nesvarbu. Tiek to. Aš tik...
Gailiuosi vieno - kad nelaimėjau 300 tūkst. dolerių labdarai.
O, aš jau pervedžiau juos.
- Ką? - Ir taip ruošiausi juos pervesti.
- Ką? - Ajanas pridėjo dar tiek pat.
- Jo. - Bet... Kaip tai suprasti?
Maniau... Kad tu nenori skirti pinigų labdarai.
Ne, ne. Aš tau pasakiau, kad turiu už tai ką nors gauti. Ir gavau.
Tavo pasididžiavimą.
Už 600 tūkst. dolerių labdarai. Šaunuolis, Deividai.
- Šaunuolis, Deividai. - Puiku, Deividai.
- Tikras vyras, Deividai. - Šaunuolis, Deividai.
Ačiū, bičiuliai.
Jei jau visi susirinkome,
- norėčiau pasakyti... - O Dieve,
pradės taukšti apie socialinę atsakomybę...
Eik tu šikt, Lu. Aišku?
Tikras...
O, šūdas, paleidau.
- Pala, ką? - Eikit. Nagi, greičiau!
O, šūdas.
Gerai.
Nieko sau, veikia.
- Pala. O kur K. V.? - Kur jis?
- Nagi, žmogau. Pasistenk. - Paskubėk, žmogau.
Kur jis?
Dieve mano!
Nagi!
Valio!
Man pavyko!
K. V., tu - didvyris!
Jes!
Eik tu peklon, koronaviruse.
IR VISIEMS MEDICINOS DARBUOTOJAMS,
KURIE NEGAILI JĖGŲ, KAD MES BŪTUME SAUGŪS
Išvertė Laima Banionienė